Detta har hänt...
Får jag fråga vad du har för affärer i Defiance?
Jag ska döda alla människorna
och bränna ner det äckliga stället.
Du och din fru kommer agera mina sabotörer
och första Defiance inifrån.
Min mamma och pappa jobbar som spioner åt VK.
Spring!
Datak Tarr, du har förklarats skyldig till högförräderi.
Du är dömd till döden.
Den här stan vänder sig emot oss om de får veta att du beskyddar en spion.
Du är till mer bekymmer än vad du är värd.
Ät den.
Vi har kanske nåt som liknar en insatsstyrka.
Vi tar striden till Rahm Tak och fångar honom med byxorna nere.
Varför kämpar inte den fantastiska gudinnan vid deras sida?
Min dotter är inte förmögen att använda ett vapen.
Jag måste gå tillbaka.
Nej. Inte idag.
Slutspelet är nära, mina vänner.
Om några dagar
kör vi in i Defiance.
Vår indogenske löjtnant Bebe har fått ett mänskligt ansikte
och har sprängt en tunnel under kraftbarriären.
Mitt namn är Datak Tarr.
Mitt namn är Datak Tarr
och jag är här för att döda dig.
Rädd? Det borde du vara.
Du ska visa mig respekt!
"En fåne som plockar upp ett vapen utgör enbart ett hot för sig själv."
Det här är ingen leksak.
Jag vill ha en klinga.
Strålklingor är till för män, inte barn.
Datak, min son...
du har inte gjort dig förtjänt...
av en mans vapen.
Är inte det där Rahms spion?
Jo.
Synd att det skulle sluta så här.
Kom nu.
Måltavlorna har nått NeedWant.
Är sfären på?
Fullt fungerande.
Nu sätter vi igång.
Han var modig.
Datak Tarr?
Ja, han valde att lida på bänken.
För att gottgöra. Jag hoppas det funkar för honom.
Jag hoppas att hans gud förlåter honom.
Jag hoppas att hans gud trycker upp en stor blixt i hans arsle.
Jag säger inte att jag förlåter honom. Jag menar bara att han var modig.
Modigare än sin fru.
Modigare än Berlin?
Jag vill inte prata om henne.
Ni kom rätt nära varandra när jag var borta.
Jag förväntade mig mer av henne.
När J-rep föll samman var hon vilsen.
Jag gav henne en bricka och litade på henne.
Jag behandlade henne som en syster.
Det var ditt första misstag.
Kenya skulle aldrig ha flytt.
Släpp vapnet, lagväktare!
Ta ut magasinet och skicka hit vapnet!
De kommer döda oss oavsett. Skjut honom.
Skjut genom mig om du måste!
De har skyddsvästar på sig. Det skulle inte funka!
Votaner, håll er på avstånd.
Människor, ner på knä bakom baren
med sammanflätade fingrar bakom huvudet!
Kom igen!
Snabbare!
Vi har ett viktigt meddelande till er.
Invånare i Defiance,
som ni självklart redan vet är jag general Rahm Tak
från det Votaniska kollektivet.
Ni får ursäkta röran,
men jag vill att borgmästare Amanda förstår att jag menar allvar.
Förstår du att jag menar allvar?
Ser du mig?
Det är ett mirakel, va?
Jag har ett förslag till dig, Amanda,
och jag vill framföra det inför vittnen.
Kriget är slut.
Människorna förlorade.
Yosemite slaktaren...
förlorade.
Mina krav är enkla.
Stäng ner kraftbarriären och släpp in mig.
I gengäld
ger jag människorna fri lejd för att hitta ett nytt hem.
Du ljuger.
Om jag stänger ner barriären och skickar människorna genom Bisseldalen,
kommer du ge dig på dem en efter en.
Jag skulle älska
att förgöra alla rosaköttare på en och samma plats.
Men jag avstår.
- Varför? - För att jag är rationell.
En kupp utan blod skyddar mina soldaters liv
och hindrar dig från att elda upp den här stan för att trotsa mig.
Planerar du att bo här?
Det är en perfekt bas
med utmärkt säkerhetsanordning.
Efter att ni har lämnat blir Defiance-dalen ett träningsläger
där ingen vågar gå emot mig.
Om jag måste befria några människor för att lyckas med det,
så får det bli så.
Hälften av er kommer att dö i ödemarken helt på egen hand.
Antingen blir det så, eller...
så dör människorna en efter en.
Vad säger du?
Det är det bästa alternativet du har.
Vi kommer kämpa till slutet.
Vi kanske inte vinner,
men vi kommer se till att din vinst blir oerhört kostsam.
Jag hoppas att du har stake nog att dyka upp, så jag kan skjuta av den.
Kul skämt.
Skjut gisslan.
Nej!
Skjut honom!
Bra skott, Tex.
Kindzi?
Är du här?
Vi vet båda två att din pappa fattade ett dåligt beslut
när han ströp dig.
Det är uppenbart.
Jag skulle gärna vilja få möjlighet...
att...
få honom att be om ursäkt.
Jag vill också be om ursäkt.
Hur tog de sig förbi kraftbarriären?
Ingen aning.
Men vi måste bättra oss.
Du, Tex.
Du kämpar på bra.
- Tack. - Har du ett namn?
Christopher Beckman.
Jag uppskattar din hjälp.
Var kommer du ifrån?
Jag är på väg söderut och letar jobb som legosoldat.
Jag har jobbat med säkerhet hos ett transportföretag
som smugglade last över Shiptonöknen.
Det är en tuff sträcka.
Det är inget enkelt jobb kan jag lova.
Hör här...
Jag vet att det inte är din strid, men...
Du behöver inte övertyga mig.
Det som hände här var fel.
De här människorna förtjänar rättvisa.
Du kan räkna med mig.
Tack.
Alak!
Samla milisen på Darbytorget
inom 20 minuter. Vi ska ut på jakt.
Kom igen, grabben.
- Nu sätter vi igång. - Ja. Visst. Förlåt.
Visa Beckman runt. Se till att han är redo.
Hej. Mitt namn är Alak.
Beckman.
Har vi träffats förut?
Jag tror inte det. Men...
vi människor ser väl likadana ut, va?
Nej...
- Jag menade inte så. - Ta det lugnt. Jag retas bara.
Nu går vi och träffar milisen.
Jag hörde vad som hände.
Vad vill du göra?
Jag vill slåss.
Jag måste.
Tänk om du får panik?
Fryser till?
Det kommer inte hända.
Jag skulle dödat Rahm när jag hade chansen.
Det hade förändrat allt.
På tal om det...
Jag var nog lite för hård mot dig.
Jag tog inte hänsyn till dina känslor gällande New York.
Och Tommy.
Det jag försöker säga är att jag har haft bättre stunder som pappa.
Bad du precis om ursäkt?
Det handlar väl om att jag börjar bli gammal och mjuk.
Milisen håller på att samlas på Darbytorget.
Jag tycker att du ska släpa dig dit.
Gumman...
du gav inte upp.
Jag är stolt över dig.
Invånare i Defiance, som ni säkert har hört
blev vår stad attackerad av VK-terrorister imorse.
De beväpnade männen dödades.
Tragiskt nog
dödades även tio oskyldiga medborgare.
Folk som ni möjligtvis känner. Vänner, föräldrar, syskon, makar.
Vi vet inte hur de beväpnade männen
- tog sig in i vår stad. - Vi sticker.
- Eller hur många som gömmer sig - Nu marscherar vi!
bland oss.
Just nu organiserar lagväktare Nolan en jakt
för att identifiera och neutralisera Votaniska kollektivets infiltratörer.
Medborgare, vakta...
Vi har egentligen inte öppet,
sir.
- Jag är hungrig. - Har du inte hört?
- VK sköt sönder NeedWant. - Vårt sätt att leva,
- Pannkakor, tror jag. - allt vi tror på
- Med frukt. - riskerar att förstöras.
Medan lagväktarens milis söker efter brottslingarna
vill jag att gatorna hålls tomma.
Det kommer lösa sig.
Jag utfärdar en obligatorisk nedstängning av hela stan.
Ni som är hemma, stanna där.
Ni som är ute, ta er till närmaste byggnad och stanna där
tills jag meddelar att det är säkert att vistas utomhus igen.
Vi gör detta för er säkerhet.
På så sätt riskerar ni inte att träffas under skottlossning
och ni hjälper samtidigt vår milis att tillfångata vår fiende.
Nej!
- Skotten kom därifrån. - Okej.
Du kommer med mig. Kom igen!
Det kom från Cotter Street.
Ni två, spring!
För korkad för att överleva.
Du har ingen heder.
Ska du döda oss?
Nej.
Men historierna.
Gamla historier.
Ni är säkra nu.
Tack, omek.
Du räddade mina barn.
Gjorde du det med dina tänder?
Jag hade inget annat vapen.
Du gjorde bra ifrån dig.
Du kan göra ännu mer.
Jag har redan sagt mitt.
Vi behöver dig.
Det här är inte min strid.
Kindzi?
Besvärjare.
Det här är vår familj.
Jag ville att du skulle se dem.
Så fort vårt skepp har kraft kommer vi att väcka dem.
Vill du veta vad som händer sen?
Vi kommer erövra jorden och göra er alla till slavar.
Vi kan göra vad vi vill med er.
Äta ert mjuka kött under en fantastisk fruktad skörd.
Varför berättar du det här?
Nu vet du våra hemligheter och min far blir tvungen att döda dig.
Vad har hon sett?
Hon har sett allt, far.
Hon vet att vår familj sover där uppe.
Hon känner till vår plan om erövring.
Är det sant?
Om du släpper henne fri
kommer hon berätta allt hon vet.
Jag har redan förlorat en hemplanet
och jag vägrar
- att förlora en till. - Om du låter henne leva
- Är det sant? - kommer hon sätta stopp för våra planer.
Jag hade för avsikt att ta planeten och göra den till vårt hem.
Och nu?
Jag har fått se mycket i Defiance och i dess människor.
Saker som jag beundrar.
Vår plan har ändrats
till att istället integrera.
Du sviker din familj.
Hon är farlig.
Kindzi kommer aldrig acceptera fred.
Om du verkligen är ute efter en uppgörelse med jordens människor,
måste hon stoppas.
Hur?
Det är inte min ensak.
Men det måste ske.
Jag gillar dig, Stahma.
Men vi är inte i samma lag.
Du är inte omek.
Hota aldrig min dotter.
Jag skäms.
Falsk castithansk ödmjukhet passar inte dig.
Och avsiktlig okunnighet passar inte dig.
Vi borde satsa högre båda två.
Var försiktig,
lilla castithan.
Var försiktig.
Sa han något?
Något som kan hjälpa oss att hitta deras medhjälpare?
Omeken sa att vi är trygga nu. Stämmer det?
Självklart. Allt är okej.
Jag har hittat något.
Den låg i hans jacka.
Vad är det?
Det är en karta över staden.
De tog sig inte in över bergen.
De använde en tunnel.
Okej.
Alfa-teamet tar sig in västerifrån,
ger sig på lägret med sina M-19 och eliminerar Rahms trupper
från söder mot sydväst mot trädgränsen och krypskyttarna.
- Vad gör vi? - Jag och Zero på åsen,
- resten av Baker vid trädgränsen. - Bra jobbat.
Sluta, jag har hört tillräckligt.
- Nej. - "Nej"?
Nej, jag vill att tunneln stängs ner från den här sidan.
Vi jagar de som finns kvar i stan och fortsätter kämpa.
Vi är i underläge.
Det här är vår chans att ta striden till honom.
Att överraska honom.
Alak. Hur går det?
Den är mellan tre och fem kilometer lång.
Allt är okej här.
Inget misstänksamt? Inga fällor?
Jag är fortfarande hel.
Okej. Hitta ett säkert ställe.
Håll ögonen öppna. Om du ser VK,
- skicka mig en varning. - Absolut.
- Du, Alak. - Ja?
Det var modigt av dig att ställa upp. Bra jobbat.
Tack.
Det här är den bästa garantin vi någonsin kommer att få.
Nej, det är en stor risk.
Det var det även att korsa Delaware, men Washington gjorde det.
- Okej. Gör det. - Okej.
Krossa den där jäveln.
Okej, Beckman, du är längst fram med mig och Irisa.
Zero, Dell och Barnes är näst på tur.
Sen mina EMC-killar.
Sen kommer trupperna en till fyra.
Amanda, du ansvarar för resten av trupperna.
Ni omringar byggnaden. Ingen kommer varken in eller ut.
- Om du ser något misstänksamt... - Kontaktar jag dig.
Lycka till.
Okej, allihop. Kom hit.
Nej.
Han ska inte dit.
- Det är inte ditt beslut. - Du stannar med mig.
Jag följer med.
Var försiktig.
Alltid.
Okej, allihop. Samla er.
Håll er uppmärksamma när vi kommer dit.
Kolla till er egen utrusning,
och sen soldaten bredvid.
Vi förflyttar oss fyra och fyra, så vi vill ha klara skottlinjer.
Vi rör oss långsamt
i nummerordning på ett säkert sätt.
Och kom ihåg,
ni har alla blivit valda av en anledning.
Tillsammans
ska vi göra Defiance stolt.
Okej, ställ er på led.
Verkställ.
Förlåt.
Det här är nytt för mig.
Var tysta.
Det är okej.
Håll era positioner tills jag signalerar.
Du följer med mig.
Gå.
Vad är det?
Jag hörde något.
Stanna här.
Jag ska kolla till Nolan.
Håll er position.
Stanna här, oavsett vad.
Okej, nu går vi.
Beckman, jag sa till dig att stanna i tunneln.
Nej.
Nej!
Korkade rosaköttare.
Tack för att du förde dina män till slakten.
Ditt huvud blir en perfekt trofé för Rahm.
Jag hade inget val.
Du attackerade en shanje-edtagare med min klinga.
Är du galen?
Han attackerade mig!
Jag ville hålla dig borta från sträckbänken.
Jag försvarade vår ära!
Du var högmodig! Man behöver inte försvara ära!
Ära är inget man vinner,
men den förloras enligt Gud.
Förstår du?
Datak!
Nej.
Du förstår bara en sak.
Ska du bara stå där?
Amanda hade rätt.
Om vi hade sprängt vår del av tunneln
hade alla varit vid liv.
Du chansade.
Om vi lyckats hade du blivit en hjälte.
Ja, men det gjorde vi inte, så vad gör det mig till?
De litade på mig. De följde mig.
Och nu är de döda på grund av mig.
Du dödade inte dem.
Det var Rahm Tak.
Du kan ta på dig ansvaret,
men det förändrar inget.
Det har du sagt till mig, eller hur?
Bra försök, gumman.
Vila nu.
Nolan.
- Vi har problem. - Vad är det?
Rahm Tak slår läger precis utanför kraftbarriären.
Han försöker pressa oss.
De blockerar oss.
Jag har en idé.
- Berätta. - Om det funkar
kommer Rahm och hans armé att krossas.
Men det finns en hake.
Vad?
Det är ett självmordsuppdrag.
Jag lyssnar.
En kraftbarriär består av spända partiklar.
När de kedjas ihop blir de stadiga och bildar en ogenomtränglig barriär.
Om man vänder den elektromagnetiska laddningen
hoppar de spända partiklarna isär
- och exploderar. - Samma princip som för barriärskäraren.
En guldstjärna till vår cowboy.
Rahm Tak har gjort oss en stor tjänst
i och med att han har slagit läger bredvid en gigantisk bomb.
Om vi kan fokusera explosionens kraft
genom att använda ett lokaliserat singularitetsfält, så...
Kan vi spränga honom till helvetet?
Och du får ett klistermärke där det står "lärarens favorit".
Stanna kvar efter lektionen.
Jag kan fixa anordningen.
Den är liten, så jag kan operera in den i volontärens underarm.
I min underarm.
Den är inte av metall, och därmed osynlig för avläsarna.
Du pratar dig in i Rahm Taks läger
och när du tagit dig till mitten,
då spränger jag barriären.
Hejdå, Rahm Tak. Hejdå, armén.
Och hejdå, Nolan.
- Oacceptabelt. - Det är nödvändigt.
Nej, jag tillåter inte att du kastar bort ditt liv.
Om planen misslyckas
behöver jag dig levande för att komma på en reservplan.
Det finns ingen reservplan!
Det finns alltid en reservplan.
Sätt den i min arm.
- Nej. - Jo. Om vi misslyckas, blir jag martyr.
- Sämsta idén någonsin. - Människor och votaner
- kan föras samman. Jag har - Det är uteslutet.
- bestämt mig. - Ni glömmer det uppenbara.
Du borde vila.
Rahm Tak vet att vi är desperata.
Han förväntar sig att bli lurad.
Så fort han ser någon av er
kommer han se till att ni blir skjutna inom en kilometers avstånd.
Vem tror du kan ta sig nära nog?
Jag vet bara en person.
Pappa! Jag vann en Arkresa.
Jag vann en Arkresa.
I ett kortspel.
Trevlig resa.
Jag vann två platser.
- Du ska följa med! - Nej.
Jag måste ta hand om rullarna.
Varför?
Vår värld går under.
Jag åker inte utan dig.
Du måste.
Ta den här klingan till den nya världen, min kära son.
Hedra mitt namn,
och för det vidare till ditt eget barn.
Lova mig det.
Jag lovar.
Datak, glöm inte att stolthet, girighet, ambition...
Det är köttets fåfänga.
Heder är det enda som består.
Om hedern försvinner,
då försvinner även andan.
Gör mig stolt.
Drick.
Trevligt att se dig.
Rahm Tak har tagit allt från dig.
Alak och ditt barnbarn måste bära bördan
som efternamnet Tarr medför i resten av deras liv.
Varför är du här?
Jag erbjuder dig gottgörelse.
Och Stahma?
Hon saknas fortfarande.
Men om hon dyker upp vid liv,
kommer jag att benåda henne,
och jag benådar även dig.
Postumt.
Där har vi haken.
Rahm Taks män...
sköt Alak.
Vi förlorade nästan honom.
Nu ger jag dig
chansen att döda Rahm Tak.
Chansen att rädda Defiance, chansen...
att rädda din son och ditt barnbarn.
Hjälper du oss?
Jag inte vara stoltare över dig.
Jag hoppas att jag kan göra dig stolt.
Jag har sett det jag behöver se.
Nu sticker vi.
Han har tagit sig igenom.
Återuppta barriärerna.
Någon är på väg hit.
Skjut dem i huvudet.
Det ser ut som Datak Tarr.
Va?
Nej då.
Ska vi döda honom?
Nu blir jag nyfiken.
De har inte skjutit honom.
BORGMÄSTARENS KONTOR STADSHUSET I DEFIANCE
Han är okej.
Välkommen hem, gullgubben.
Jag tror att han är inne, men jag är inte säker.
Spräng barriärerna.
Spränger barriärerna.
Partiklarna kommer att nå sin kritiska punkt om fyra minuter.
Du ser ut som att du tillhör arbetarklassen nuförtiden.
Sträckbänken har den effekten.
Vilken mild form av skamceremonin
utövar de i Defiance?
Dina armar och ben verkar sitta på plats.
De tog ner mig och skickade hit mig med
borgmästarens villkor för kapitulation.
Varför just du?
De trodde att du skulle skjuta den som kom.
Det förvånar mig att du inte gjorde det.
Jag är väl en sentimental gammal man.
Villkoren är ett skämt.
Jag tänker inte backa.
Jag lämnar inte över en gisslan.
Och jag tänker inte förhandla.
Berätta för Amanda att hennes enda val är att stänga ner barriärerna.
Varför är du kvar här? Gå.
Jag vill gärna stanna.
Jag kidnappade din son.
Jag slog dig medvetslös. Jag satte dig på sträckbänken.
Om jag låter dig stanna,
kommer du försöka döda mig så fort jag vänder ryggen till.
Din ryktade intelligens är uppenbarligen välförtjänt.
Men jag lovar dig, general.
Jag är en trasig man...
och vänder mig till dig i nöd.
Jag gillar din ödmjukhet.
Det gläder mig.
Men,
jag kan inte...
ta några chanser
när segern är så nära.
Får jag lov att bevisa
min lojalitet?
Jag behöver min strålklinga.
Ska jag ge dig ett vapen?
Jag förstår inte skämtet.
Jag kämpar för mitt liv, general.
Det är inget skämt.
Du...
Du provocerar mig.
Vet du det?
Håll koll på honom.
Sträckbänken hade slitit av mina armar och ben.
Ni räddade mig från det ödet.
Min kropp är er.
Även min friska vänsterarm.
Jävlar!
Vilken jäkla gangster.
Jag är imponerad!
- Han får stanna, va? - Ja.
Temporärt till att börja med.
Tack, Favi Tak.
Får jag vara ensam en stund?
Jag har otroligt ont.
Ja, visst.
Gå inte för långt.
Herregud! Vilken galen haint.
Vi lägger väl till den här i samlingen?
Vänta lite.
Det sitter något i armen.
Skit också!